2 Elektroakustické ozvučení
2.1 Elektroakustický řetězec

Na následujícím obrázku je zobrazen elektroakustický řetězec se všemi důležitými součástmi (komponentami):

Schéma elektroakustického řetězce

Mikrofon je na počátku elektroakustického řetězce. Slouží k přeměně akustického signálu na signál elektrický, který je dále zpracováván dalšími zařízeními. Jeho kvalita zásadně ovlivňuje další zpracování zvuku.

Typy mikrofonů:

- ruční
- náhlavní
- na „husím“ krku
- klopový
- plochý (stolní)
- speciální (např. pro hudebníky)

Bezdrátový mikrofon (mikroport) je sestava mikrofonu s připojeným vysílačem a přijímačem. Vysílače jsou součástí mikrofonu nebo se připojují k mikrofonu krátkým kabelem. Přijímačem se pak přijímá signál z mikrofonu-vysílače. Vysílače jsou napájeny bateriemi, přijímače pak většinou klasickým síťovým zdrojem.

Přestože existuje mnoho doporučení pro umístění reprosoustav podle typu využití a akustického prostředí, v praxi jsou nejčastější dva základní modely ozvučení:

1. Centrální ozvučení (sestava s jediným zdrojem) může být jediný reproduktor nebo centrální sestava několika reproduktorů. Centrální ozvučení je většinou umístěno vpředu, nad místem prezentace. Vzhledem k tomu, že posluchač má tendenci otáčet se za zdrojem signálu, umístění reprosoustav je optimální vedle pódia, plátna nebo jiných bodů, které mají získat pozornost.

Centrální ozvučení

2. Decentralizované ozvučení (podhledové) se využívá v případě nedostatečné výšky stropu pro umístění a správnou funkci centrálního ozvučení, nebo pokud není potřeba souvislost mezi zdrojem signálu a jeho reprodukcí. Jedná se o sestavu více reproduktorů, které jsou optimálně rozmístěny, většinou v podhledech nebo zavěšeny u stropu. Distribuční systémy jsou většinou používány pro zesílení mluveného slova nebo jako vyvolávací systémy.

Decentralizované ozvučení