Adresy IPv6
Adresy IPv6

Hlavním důvodem vzniku protokolu IPv6 je jeho enormně velký adresní prostor. Tvůrci se při vývoji řídili heslem „aby nám už nikdy nedošly“ a proto zvolili délku adres 128 bitů. Základní formát adres IPv6 je definován v RFC 4291. Tento dokument definuje délku, tvar a jednotlivé typy adres. Podrobnější specifikace jednotlivých typů adres jsou definovány v samostatných RFC dokumentech. RFC 4291 zavádí následující druhy adres:

- Individuální (unicast) – tato adresa identifikuje jedno síťové rozhraní.
- Skupinové (multicast) – slouží k adresaci skupiny počítačů či jiných zařízení. Pokud jsou data odeslána na tuto adresu, musí být doručena všem zařízením ve skupině (např. IPTV).
- Výběrové (anycast) – jedná se o novinku oproti IPv4. Označují skupinu síťových zařízení, avšak data se doručí pouze jedinému zařízení, a to tomu, které je nejblíže.

Oproti IPv4, se u IPv6 nevyskytují oznamovací (broadcast) adresy. Ty jsou nahrazeny skupinovou adresou pro všechny uzly na lince.

Adresa IPv6 je přidělována síťovému rozhraním, nikoli uzlu, a každé rozhraní může mít přiděleno více libovolných adres. IPv6 dokonce přikazuje několik povinných adres pro každý uzel.

## Tvar a zápis adres

Adresa IPv6 má délku 128 bitů a skládá se z osmi 16-ti bitových skupin. Každá skupina je vyjádřena čtyřmi číslicemi šestnáctkové soustavy a jednotlivé skupiny jsou vzájemně odděleny dvojtečkou. Příkladem IPv6 adresy je

2001:0718:0000:0000:28F6:19FF:FE00:1984

Důležitou vlastností adres IPv6 je možnost jejich zkrácení:

- Místo 0000 lze psát jednu 0.
- V každé skupině se mohou vynechat počáteční nuly.
- Několik nulových skupin za sebou lze nahradit zápisem „::“ (dvě dvojtečky).
- Koncové nuly ve čtveřicích vynechat nelze.
- Konstrukci „::“ lze v každé adrese použít jen jednou, jinak by nebylo možné jednoznačně určit její původní podobu.

Aplikováním uvedených pravidel lze adresu uvedenou výše zapsat třeba jako

2001:718::28F6:19FF:FE00:1984

## Prefixy

Prefixy vyjadřují příslušnost k určité síti nebo podsíti a využívají toho faktu, že všechna rozhraní v rámci jedné sítě mají stejný prefix (začátek adresy). Tento přístup se používá již u protokolu IPv4 a je znám pod názvem CIDR (Classless Inter-Domain Routing). Z něj je také převzat způsob zápisu prefixu:

IPv6_adresa/délka prefixu

Délka prefixu určuje, kolik bitů od začátku adresy je považováno za prefix. Příkladem 64 bitového prefixu je

2001:718::/64