Adresy IPv6
Skupinové adresy

Skupinové adresy slouží k adresaci skupiny počítačů či jiných zařízení a v případě, že jsou na tuto adresu odeslána data, musí být doručena všem zařízením ve skupině. Typickým příkladem použití skupinových adres je distribuce obrazového a zvukového signálu v reálném čase (videokonference, rozhlasové či televizní vysílání).

Skupinové adresy lze jednoduše poznat, protože každá skupinová adresa začíná hodnotou FF (binárně 11111111).

Formát skupinové adresy

Formát skupinové adresy se skládá s následujících položek:

- Volba – skládá se ze čtyř příznaků. První je rezervován pro pozdější využití a za ním následují příznaky R, P a T.
- příznak R – používá se pro skupiny, které souvisejí se směrovacím protokolem PIM-SM (Protocol Independent Multicast – Sparse Mode). Tento příznak definuje skupinové adresy, které zavádějí tzv. shromaždiště RP (Rendezvous Point).
- příznak P – byl definován s cílem zavést skupinové adresy, které vychází z adres individuálních. Slouží tedy ke generování jednoznačných skupinových adres, bez nutnosti zjišťování, zda skupinová adresa již v síti existuje. To je dosaženo zařazením prefixu globálních individuálních adres zdejší sítě.
- příznak T – vyjadřuje, zda byla adresa dané skupině přidělena trvale (hodnota 0) nebo pouze dočasně (hodnota 1). Trvalé adresy přiděluje IANA (Internet Assigned Numbers Authority) a dočasné adresy mohou přidělovat aplikace dle potřeby.
- Dosah – udává, jak daleko mohou být jednotliví členové skupiny od sebe. Jedná se o čtyřbitovou položku, která umožňuje definovat až 16 úrovní dosahu. Koncepce dosahu již byla probrána v kapitole Dosah adres.
- Adresa skupiny – identifikuje skupinu, které mají být data doručena

Příklad skupinové adresy vycházející z globálního rozhraní

Skupinové adresy se nesmí nikdy vyskytnout na místě odesilatele datagramu IPv6 a nesmí být obsaženy ani v rozšiřujícím záhlaví směrování. Mimo to nelze přidělovat skupinové adresy z rozsahu FF0x:0:0:0:0:0:0:0.

Problematika směrování skupinových dat (multicast) a tedy i skupinových adres je rozsáhlá. Proto zde uvedu pouze jednotlivé typy skupinových adres, mezi které patří:

- Skupinové adresy vycházející z globálních individuálních adres (RFC 3306)
- Skupinové adresy vycházející z rozhraní (RFC 4489)
- Skupinové adresy pro SSM (Source Specific Multicast)
- Skupinové adresy obsahující RP (RFC 3956)

## Předdefinované skupinové adresy

Existuje celá řada skupinových adres se speciálním významem, které definuje RFC 4291. Jedná se především o skupinové adresy nahrazující adresy oznamovací (broadcast). Jsou to adresy pro:

- Všechny uzly v rámci jednoho rozhraní FF01::1 či v rámci jedné linky FF02::1.
- Všechny směrovače v rámci jednoho rozhraní FF01::2, jedné linky FF02::2 či jednoho místa FF05::2.
- Vyzývaný uzel. Tyto adresy mají tvar FF02:0:0:0:0:1:FFxx:xxxx, kde poslední trojice bajtů se převezme z hledané adresy. Adresy vyzývaného uzlu využívá mechanismus Objevování sousedů, což je obdoba ARP protokolu u IPv4.

Výše uvedené speciální skupinové adresy jsou využívány i některými interními mechanismy IPv6.

Další skupinové adresy definuje RFC 2375. Jedná se o adresy, které se používají pro různé síťové protokoly a služby. Například pro servery NTP (Network Time Protocol) se používají adresy FF0x::101.