3 Kryptografia s verejným kľúčom
3.1 Systém kryptografie s verejným kľúčom

Použitie kryptografie s verejným kľúčom na poskytnutie dôvernosti

Poďme si ukázať príklad, kde Používateľ_B chce odoslať správu Používateľovi_A. Používateľ B zašifruje správu verejným kľúčom Používateľa_A a Používateľ_A dešifruje prijatú správu použitím svojho súkromného kľúča. Keďže medzi verejným a súkromným kľúčom jedného páru je istý matematický vzťah, len súkromný kľúč Používateľa_A dokáže dešifrovať prijatú správu. Ak teda niektorý iný používateľ zachytí zašifrované dáta, nedokáže ich bez daného súkromného kľúča dešifrovať. Táto metóda neposkytuje žiadnu autentifikáciu, či odosielateľ správy bol Používateľ_B, pretože verejný kľúč Používateľa_A je verejne známy. Tento systém však poskytuje garanciu toho, že iba Používateľ_A dokáže správu dešifrovať.

Obr. 3.1 Model kryptografie s verejným kľúčom (poskytnutie dôvernosti obsahu dát)

Táto metóda veľmi jasne ukazuje, že dáta ktoré používateľ odosiela adresátovi, môžu byť zašifrované len verejným kľúčom adresáta a dešifrované jeho súkromným kľúčom, ktorý vlastní iba on. Teda správa môže byť prenesená bezpečne. Odosielateľ a adresát si nemusia vymeniť svoje tajné kľúče ako v algoritmoch symetrických šifier. Celá komunikácia vyžaduje iba verejné kľúče a súkromné kľúče nemusia byť vôbec prenášané alebo zdieľané.

Použitie kryptografie s verejným kľúčom na poskytnutie autentifikácie zdroja informácie (overenia pravosti)

Za účelom autentifikácie musí Používateľ_A zašifrovať správu svojím súkromným kľúčom a Používateľ_B ju dešifruje verejným kľúčom Používateľa_A. Táto metóda poskytuje autentifikáciu zdroja informácie. Neposkytuje dôvernosť informácií, pretože verejný kľúč Používateľa_A je voľne dostupný. Každý, kto ho vlastní môže danú zašifrovanú správu dešifrovať.

Obr. 3.2 Model kryptografie s verejným kľúčom (poskytnutie autentifikácie zdroja dát)

Použitie kryptografie s verejným kľúčom za účelom poskytnutia autentifikácie a dôvernosti

Ak systém vyžaduje zabezpečenie dôvernosti aj autentifikáciu zdroja, Používateľ_B musí zašifrovať otvorený text najprv svojím súkromným kľúčom. Zabezpečí tak autentifikáciu zdroja. Následne Používateľ_B použije verejný kľúč Používateľa_A pri šifrovaní správy. Týmto sa zase zabezpečí dôvernosť komunikácie.

Nevýhoda tohto systému spočíva v dĺžke trvania celého procesu šifrovania a dešifrovania.