3 Vysokorýchlostné prípojky podľa štandardu G.fast
3.1 Štandard G.fast - základné vlastnosti

O štandarde G.fast sa v literatúre hovorí ako o 4. generácii systémov xDSL. Počiatky vývoja tohto štandardu sa datujú na začiatok februára 2012. Štandardizácia potom prebehla v roku 2014. Cieľov nového štandardu prípojok xDSL je hneď niekoľko:

- dosiahnutie vyšších prenosových rýchlostí ako pri existujúcich prípojkách typu xDSL – až 500 Mbit/s na cca 100 m, resp. 150 Mbit/s na cca 250 m (uvažuje sa aj o rýchlostiach do 1 Gbit/s)
- využitie krátkych dĺžok účastníckych vedení, tzv. FTTdb (Fiber To The distribution point) – umiestnenie distribučných uzlov veľmi blízko koncových účastníkov (do 250 m) – obdoba konceptu FTTB (Fiber To The Building)
- inverzné napájanie
- možnosť samoinštalácie služby s parametrami optickej prípojky a jednoduchosťou prípojky xDSL

Všetky vyššie uvedené ciele súvisia veľmi úzko s dvomi kľúčovými oblasťami. Prvou oblasťou je problematika spôsobu zvyšovania priepustnosti. Druhou oblasťou je oblasť zvyšovania spoľahlivosti. Priepustnosť prípojky je možné navýšiť dvomi spôsobmi:

- rozšírením frekvenčného pásma – túto možnosť využívali aj predchádzajúce generácie systémov xDSL s požiadavkou na spektrálnu kompatibilitu so systémami VDSL2
  Maska PSD (Power Spectral Density):
  - začiatok na 138 kHz; 2,5 MHz; 18 MHz a 30 MHz
  - koniec na 106 MHz; 212 MHz a 300 MHz

Rešpektovanie ďalších frekvenčných pásiem ako je vysielanie VKV (obvykle tzv. „západná norma“ v Európe), vysielanie DAB (Digital Audio Broadcast) – tzv. III. TV pásmo 174 až 240 MHz.

- potlačením presluchov – proces eliminácie presluchov typu FEXT (Far End Cross Talk) pomocou vhodnej modulácie typu VDMT (Vectored Discrete Multi Tone)

Zvýšenie spoľahlivosti celého systému umožňujú nasledujúce dva mechanizmy:

- inverzné multiplexovanie,
- fantómové okruhy.

Na rozdiel od prípojok ADSL a VDSL, ktoré používajú frekvenčný duplex FDD sa pri prípojkách s extrémnou šírkou pásma používa časový duplex TDD. To umožňuje ďaleko efektívnejšie a flexibilnejšie prideľovanie prenosovej kapacity. Eliminuje tiež rozhodovanie s prideľovaním pásiem pre jednotlivé smery prenosu. Časová synchronizácia nie je problém, pretože musí byť riešená už s ohľadom na moduláciu VDMT.

Zavedenie časového duplexu TDD umožňuje jednoduchú podporu úsporných režimov. V kontexte s režimom časového duplexu TDD sú zavedené povinné deliace pomery 90/10 a 50/50, nepovinné deliace pomery sú potom od 50/50 do 10/90.

Medzi posledné zmienené, avšak kľúčové vlastnosti štandardu G.fast, patrí implementácia adaptívnej modulácie DMT s povinnou podporou VDMT.