3 Vysokorychlostní přípojky dle standardu G.fast
3.1 Standard G.fast - základní vlastnosti

O standardu G.fast se v literatuře hovoří jakožto o 4. generaci systémů xDSL. Počátky vývoje tohoto standardu se datují na počátek února 2012. Standardizace pak proběhla v roce 2014. Cílů nového standardu přípojek xDSL je hned několik:

- dosáhnout vyšších přenosových rychlostí než u stávajících přípojek typu xDSL – až 500 Mbit/s na cca 100 m, resp. 150 Mbit/s na cca 250 m (uvažuje se i o rychlostech do 1 Gbit/s)
- využití krátkých délek účastnických vedení, tzv. FTTdb (Fiber To The distribution point) – umístění distribučních uzlů velmi blízko koncovým účastníkům (do 250 m) – obdoba konceptu FTTB (Fiber To The Building)
- inverzní napájení
- možnost samoinstalace služby s parametry optické přípojky a jednoduchostí přípojky xDSL

Všechny výše uvedené cíle souvisí velmi úzce se dvěma klíčovými oblastmi. První oblastí je problematika způsobu navyšování propustnosti, druhou oblastí je oblast zvyšování spolehlivosti. Propustnost přípojky je možné navýšit dvěma způsoby:

- rozšířením kmitočtového pásma – tuto možnost využívaly i předchozí generace systémů xDSL s požadavkem na spektrální kompatibilitu se systémy VDSL2
  Respektování dalších kmitočtových pásem, jako je vysílání VKV (obvykle tzv. „západní norma“ v Evropě), vysílání DAB (Digital Audio Broadcast) – tzv. III. TV pásmo 174 až 240 MHz.
  Maska PSD (Power Spectral Density):
  - počátek na 138 kHz; 2,5 MHz; 18 MHz a 30 MHz
  - konec na 106 MHz; 212 MHz a 300 MHz
- potlačením přeslechů – proces eliminace přeslechu typu FEXT (Far End Cross Talk) pomocí vhodné modulace typu VDMT (Vectored Discrete Multi Tone)

Zvýšení spolehlivosti celého systému umožňují následující dva mechanismy:

- inverzní multiplexing
- fantomové okruhy

Na rozdíl od přípojek ADSL a VDSL, které užívají frekvenční duplex FDD, se u přípojek s extrémní šířkou pásma používá časový duplex TDD. To umožňuje daleko efektivnější a flexibilnější přidělování přenosové kapacity a eliminuje dilema s přidělováním pásem pro jednotlivé směry přenosu. Časová synchronizace není problém, protože musí být řešena již s ohledem na modulaci VDMT.

Zavedení časového duplexu TDD umožňuje také jednoduchou podporu úsporných režimů. V kontextu s režimem časového duplexu TDD jsou zavedeny povinné dělicí poměry 90/10 a 50/50, nepovinné dělicí poměry jsou pak od 50/50 do 10/90.

Mezi poslední zmíněné, avšak klíčové vlastnosti standardu G.fast patří implementace adaptivní modulace DMT s povinnou podporou VDMT.